SERIÁL NETFLIX
To, že máte něco na dosah ruky…
neznamená…
Au.
…že to můžete popadnout.
Vždy stojí něco v cestě.
Někdy je to váš protivník.
Někdy jste to vy sami.
Začněte zápas!
Vzdej se, nebo omdli. Je to na tobě.
Hele, je to tvůj život.
Bene, to stačí! Pusť ji!
Jayme, no tak. Prostě se odklepni.
Obávám se, že ve skutečném světě odklepání nefunguje, děti.
- To by stačilo! - Ne!
Jayme nám řekne, až bude mít dost.
Naser si, kalamáre.
Bravo.
Pamatujte, děti,
nevíme, čeho jsme skutečně schopni,
dokud nejsme nuceni čelit vlastní smrtelnosti.
Jsem jejich sensei a mým úkolem je zajistit, že k tomu nikdy nedojde.
Pak přeceňuješ sám sebe.
Děti, nechte nás.
Jdeme, lidi.
- Nejsou připraveni. - Nikdo není nikdy připravený.
Poslat je na druhou stranu by byla sebevražda.
Příliš jsi k nim přilnul, příteli.
Ztratil jsi objektivitu.
A ty ses příliš oddálil, ztratil jsi lidskost.
Jakou lidskost?
- Nedovolím, abys jim ublížil. - Nedovolíš?
Na něco jsi zapomněl, Pogo. Jsou to moje děti.
Udělají cokoli od nich žádám.
Pokud nesouhlasíš, můžeš si najít jiné zaměstnání.
Můžu odejít hned ráno.
Nač čekat? Můžeš odejít za hodinu.
Děti netetuju.
Skvělý, kvůli kérce tu nejsem.
Jsem tu kvůli našemu společnému příteli.
Siru Reginaldu Hargreevesovi.
Ať chce cokoli, nemám zájem.
Ty to asi nechápeš, jsem jedním z jeho dětí.
Z jiné časové osy.
Z jiné časové osy?
I když to zní šíleně, už jsme se potkali.
V roce 1963,
kdy jsi byl šimpanzem v plenkách, který potřeboval ostříhat nehty.
Nevím, zda si pamatuješ, mám památeční jizvu.
Kdybys mluvil pravdu, stál by tu přede mnou šedesátník.
Omluv mě, mám za sebou dlouhý den.
Pogo, poslouchej mě.
Vrať se domů k mamince, chlapečku.
Nebo co?
Kurva.
Potřebuju tvou motorku, rychle.
Najdi si někoho, koho to zajímá.
Dej mi motorku, nebo…
Tak fajn.
Co to posloucháš?
Harlane.
Sluchátka?
Co hraje?
Ty.
Každý má specifické vibrace.
Takový zvukový otisk.
Fakt?
Jak zní ten můj?
Špatně.
Seš pěkně otravnej.
Ahoj.
Zabavili jste se?
Jo, nejlepší kámoši na celý život.
Jak přijali tvoje zmizení?
Asi teď nejsem jejich oblíbený sourozenec.
Dobrý, Harlane?
Expert na konverzaci.
Jsi v pořádku?
Jo, v pohodě.
Začíná se to tady fakt horšit.
Už brzy tu nezůstane kámen na kameni.
Dobře, tak co máš v plánu?
Harlan mi pomáhá zbavit ho jeho schopností.
A když to nezabere?
Hele, Viktore, kryju ti záda, ale všechno má svoje hranice.
Fakt se musíme postavit Kugelblitzu.
Jo, já vím…
Máš čas do večera.
Jinak použiju zvěst, aby ses vrátil, přísahám.
Ano, jo.
Přísahám, ségra.
Myslím to vážně.
Neštvi mě, prcku.
Jdeme na to.
Stane.
Stanley?
Hej, vstávej!
Nemůžu najít Stana.
Vždycky po ránu řveš?
Řvu, když mám strach.
- Určitě tu někde je. - Tak jo.
Nevzal by ho ten Kugelblitz s ostatními, že ne?
Sakra.
Skvělý. Nezapomněla jsi oříškové máslo.
Tak jo.
Viděl tě někdo?
Ne, ale asi tě tu nemůžu ukrývat věčně.
Na hotel se vrátit nemůžu.
Proč ne?
Já nevím.
Luthere, tohle je přejídání ze stresu.
Ale není.
Tak jo. Co se doopravdy děje?
Pohádal jsem se se sourozencem.
Se kterým?
Vlastně s několika.
Tak jo.
Pamatuješ, jak jsem ti říkal, že mám jen rodinu?
Jo.
Začínám si říkat, jestli je to vůbec pravda.
To je mi líto.
To nevadí.
Jen mě už ty hádky nebaví.
Spojuje nás akorát trauma z dětství.
A já… já nevím, jestli nás to dokáže udržet pohromadě, víš?
Vlastně vím.
Jo.
Je tu ale jedna věc, kterou jsem si na 1 000 procent jistý.
Matika ti moc nejde, ale s tím můžeme něco udělat.
Sakra!
Ahoj.
- Ben si chce promluvit. - Dobře, za chvilku jsem dole.
S tebou ne.
S ním.
Ahoj, Fei. Jak to jde?
Jak to víš?
Máme společnou zeď.
A tvoje postel vrže.
Budila mě celou noc.
Já ti to říkala.
Stane.
Stanley!
Ježiši.
Stane.
Stanley!
Hnus.
Něco jsem našel.
Co?
Ty bláho.
To je fakt strašidelný.
- Stanův zapalovač. - Myslíš, že tam šel?
No jasně, že šel.
Žádný 12letý kluk neodolá záhadnému tunelu.
Stane!
Jdeš?
- Až po tobě. - Fajn.
Užij si výhled.
Radím mu, aby na konci byl, jinak mě pěkně naštve.
Ty jsi do týhle vražedný nory chtěl.
To jsme to obešli?
Byl tam vždycky?
Ne, na zadek nikdy nezapomenu.
Koukej na ten obraz.
Co se to sakra děje?
Nevím, ale tady býval portrét ženy.
Tohle byla pražená kukuřice.
Normálně to neříkám, ale jsem oficiálně vyděšená.
Zajímají mě duchové…
Jak začneme?
Já nevím.
Možná začni tím, co jsi dělal ve stodole
v roce 1963.
To nezabralo.
Už nejsem dítě. Můžu ti pomoct.
Dobře, jak?
Ukážu ti to.
Slyšíš to?
- Slyším vítr. - Ne.
Hlouběji.
Pod větrem. Vše živé produkuje vlny energie.
Vlastní zvuk.
Ne… nejde mi to.
Soustřeď se. Chci, abys to slyšel.
To… Bolí to!
Musíš se uvolnit. Pusť to dovnitř.
Viktore?
Harlane, přestaň!
Zvládnu to.
Harlane, to stačí!
Slyšela jsem zvěst, že jsi ho pustil.
Musíš se zaposlouchat, Viktore.
Slyším to.
Soustřeď se na to. Nech to proudit tělem.
Harlane!
Harlane, přestaň! Přeháníš to!
Jak se mi tohle povedlo?
To nesmíš! Dělali jsme pokroky.
Pokroky? Málem jsi ho zabil.
Říkala jsi, že mám čas do večera, slíbila jsi to.
Ne, tady se děje ještě něco.
Jinak bys takhle neriskoval život.
Můžeš mi to říct, cokoliv.
Nemusíš tu být.
Nemám kam jinam jít.
Ale nebudu tady stát a dívat se, jak se snažíš zabít.
Tak jo.
Jsem připravený.
Jak dlouho ještě?
Spěcháš někam jinam?
To ne, ale… neměl bych tady být.
Ben a Fei na mě můžou klidně skočit
a ubodat mě, co já vím?
Nedovolila bych, aby ti ublížili.
Tak jo.
Dej nám chvilku.
Ty. Chovej se slušně.
Promiň, nechtěl jsem se k vám tak vplížit.
- Ona za to nemůže. - Co hraješ?
Moc mě baví Yahtzee.
Starý Ben by se tomu vtipu zasmál.
Dobře, Gigantore,
vyklop to.
Co má ta tvoje rodina za úchylnou posedlost Benem?
On… ty…
jsi z nás byl nejlepší
a příliš brzy jsi zemřel.
Ten incident s Jennifer…
Cože?
Na tom nezáleží.
Bez tebe to už nikdy nebylo ono.
Já beru jakoukoli druhou verzi tebe, kterou dostaneme.
Nejsem on, ty debile.
Já vím.
Jemu záleželo na lidech. Byl nesobecký a hodný…
A vtipný.
No, možná…
Možná v sobě kousek z něj máš.
Ne. To fakt nemám.
Geneticky jste stejná osoba, jen jste vyrostli jinak.
A je to tady.
Klasika, geny versus výchova.
Popírej,
ale on tam je…
někde.
Tak jo.
Už mi jeden velký, hloupý bratr říkal, co mám dělat.
Dalšího nepotřebuju.
Ale tým možná jo.
Grace!
Mami?
- Jsi v pořádku? - Jistě. Proč se ptáš?
Otevři to.
To si nemůžu vzít.
Panebože.
To myslíš vážně?
Budu raději, když bude s námi
než proti nám.
Nezkusíš si to? Máš zhruba Marcusovu velikost.
No tak, co se děje?
Je to čest.
Opravdu, já jen…
Pořád jsem Umbrella.
Vážně?
Můžeš zůstat, jak dlouho chceš.
Co to sakra bylo?
Nejsi nějaká zvědavá?
Co potřebuješ?
Musím mluvit s Pogem.
Tady žádný Pogo není, zlato.
Tak jo.
Koukej vypadnout z mýho pozemku, nebo zavolám sociálku.
To nic, Tammy. Pusť ho.
Jsi buď hloupý, nebo zoufalý.
- Co z toho? - To mi pověz ty.
To vypadá jako moje práce, ale já to nedělal.
Zatím ne.
Vyřízl jsem to ze svého 100letého já.
Aha, takže zoufalý.
Taky bys byl, kdybys věděl, že je v sázce celý vesmír.
Takže se to stalo.
Tady.
Je ti to povědomé?
Reggie byl těmi symboly posedlý.
Je to sigilium.
Symbol, který má mít magickou moc.
Táta věřil ve vědu, fakta.
Jeho jsem moc nerespektoval, ale tohle ano.
Čáry ho nebraly.
Musí to mít racionální význam.
Nevím, ale říkal tomu Projekt Zapomnění.
Zapomnění.
Potřebuju o tom projektu vědět víc.
4-A-30 žádá SWAT a zálohu.
To zvládneš, TJi!
Kalifornská ulice 3 455.
Jsem pod palbou jednoho útočníka s automatickou zbraní.
Je tu rukojmí, žena.
Zase ty!
Čemu vděčím za vyrušení?
To víš, svět potřetí končí
a já si říkal, že bych se mohl sblížit s tatíkem.
Nejsem tvůj tatík, hochu.
Vypadám a jednám jako on, ale nevychoval jsem tě.
Jo, jiná časová osa. To chápu, ale ty jsi pořád on!
Vypadáš jako on,
jednáš jako on, akorát…
Akorát co?
Jsi mnohem hodnější než ten náš.
On byl strašnej kretén!
Jak urážlivé výrazy pro otce.
Jo, nevím, co to znamená.
Rád bych s tebou nečinně tlachal, ale mám mnoho práce.
Tak to máš blbý!
Všechno mě vede zpátky k tobě, zpátky sem a k apartmá Bílý Bizon.
To menudo, které připomínalo obraz.
- Ty víš o apartmá Bílého Bizona. - Tam jsem umřel!
Co ode mě chceš?
Já…
Měl jsi někdy pocit, že máš něco udělat,
něco důležitého, ale nikdo ti neřekne, co to je,
a ty se bojíš, že to promeškáš nebo zkazíš,
protože pořád něco kazíš a už tě to fakt nebaví?
Dobře, pokračuj.
Potřebuju, abys mi pomohl pochopit, kdo vlastně jsem.
Například?
Proč jsi mě například zamykal v mauzoleu,
zpomaloval můj tep,
až jsem se probral v kaluži vlastních zvratků.
To mi ukázala ta malá holka na kole,
ale ona je možná bůh.
Nebo je možná ďábel.
Já nevím, kdo to má poznat? Já to nerozeznám.
Jsi úchvatně vyšinutý.
Posaď se.
Posaď se. Všechno mi pověz.
Tak jo.
Stane!
Stanley!
Je to hroznej brloh.
Vážně? Nevšimla jsem si.
Pohni.
Dobrý den!
Hotel Zapomnění.
Pracky pryč! Neumíš číst? Nemáme zvonit.
Musíme najít Stana. Proč by sem ten zvonek jinak dávali?
Trudy mě zabije.
- Kdo je Trudy? - Stanova máma.
Počkat.
Co?
Stan není naše dítě. Dáš si sushi?
Bylo to trochu jako sen.
Ale taky jako reklama na parfém.
A pak tam byla polévka.
A když to skončilo,
prostě jsem se vrátil.
Prostě…
Řekl jsem, že se vrátím.
- Posloucháš mě vůbec? - Hltám každé slovo.
Tohle je fascinující.
Všechno je fascinující od chvíle,
co jsi mě zbavil těch zatracených léků.
Chci ti oplatit laskavost.
Pomohu ti pochopit, kdo opravdu jsi. Chtěl bys?
Nic na světě bych nechtěl víc.
Možná ještě probiotický jogurt, po kterým nebudu prdět.
Tak pojď sem, hochu!
Tak jo.
Trochu tužší, než jsem čekal, ale někde začít musíme.
- Co to tam děláš? - První část léčení.
Experimentování.
Fascinující.
Byla to sebevražedná mise.
Připravoval Vrabce na misi, ze které se nemuseli vrátit.
Dal jsem dětem léky, aby před ním byly v bezpečí.
Můj feťáckej brácha mu nasadil odvykačku. Zbytek si domysli.
Pak tedy opět začíná Projekt Zapomnění a všichni jste v ohrožení.
Měl bych se nechat potetovat, ať dokončíme smyčku.
Víš to jistě?
Myslím, že osudu je fuk, jestli jsem si jistý.
Ta mrcha je krutá, co?
V tom případě začněme.
Stále využíváš slyšitelné zvuky
jako déšť, vítr nebo zvuk vlastního dechu.
Musíš se naučit využívat ty, které neslyšíš.
A jak to mám asi udělat?
Když jsi odešel, došlo mi, že to v sobě mám.
Tuhle…
moc.
Doufal jsem, že ji využiju k dobru.
K něčemu…
krásnému.
Nevěděl jsem, co to je.
Říkal jsem tomu marigold.
Jako měsíček?
Víš, jak včely nacházejí pyl?
Včely mají pozitivní náboj. Květy mají negativní.
Včely používají chloupky na těle
k detekci interakce mezi poli.
Ony ten pyl slyší.
Ale co tím chceš říct?
Musíš přestat poslouchat…
ušima.
Použij svůj marigold.
A najdi ten můj.
Já myslel, že hřiště nesnášíš.
Když kolem nějakého procházíme, odvracíš hlavu.
Táta nás na hřiště nepouštěl, protože jsou prý dětinská.
Claire je milovala.
Hlavně houpačky.
Kéž bys ji mohl poznat.
Určitě bychom si rozuměli.
Víc než to, zbožňovala by tě.
Tak, jako já milovala tebe.
Tak, jak tě pořád miluju.
Já tě taky miluju, zlato. A víš, že tě budu vždycky milovat.
Prosím, přestaň.
Proč?
Nejsi skutečný.
Ray zemřel před devíti roky v 82 letech. Hledala jsem to.
Snad jsem měl dobrý život.
Zasloužil sis lepší.
Takže co?
Vidíš věci?
Asi začínám bláznit.
Občas všichni trochu blázníme.
- Možná za to může stres. - Ty to nechápeš.
Nemůžu za tebou, ani Claire.
Oba jste pryč a jako kdybyste nikdy neexistovali.
Byl jsi někdy skutečný?
Byli jsme tady. To přece víš.
A dokud budeš naživu,
budeme žít tady
a tady.
Ať už budeš kdekoliv, my budeme pořád s tebou,
tak udělej vše pro vlastní přežití.
Slib mi to.
Proboha.
Viktor.
Viktore!
Viktore.
Vstávej.
Hej. No tak.
Jsi v pořádku?
No tak.
Harlane?
Je to pryč.
Zvládli jsme to.
Je v pořádku.
Dobře? Slyšíš? Je v pohodě.
Takže Stan je adoptovaný. Dobře.
To je v pohodě.
Taky jsem adoptovaný a v pohodě.
Není adoptovaný, Půjčila jsem si ho na týden od Trudy.
Tak moment, půjči… Lilo, unesla jsi dítě?
Jela na dovolenou, on chtěl zábavu
a já chtěla vidět, jaký bys byl táta.
Zátěžový test, zkouška sirén.
Přeskočilo ti?
Potkali jsme se v blázinci.
Nesku…
Stan si zaslouží víc než tohle.
Ten v tom jede taky!
Ježíši.
Ty…
- Sakra! - To nic, lásko, to přijde.
S tebou si to vyřídím pak.
Teď jsme ztratili dítě.
Lidskou bytost, která patří někomu jinému.
Proč se tu asi ze stresu cpu mrtvýma rybama, šuline?
Já toho hajzlíka zbožňuju víc, než ty kdy budeš,
ale umí se o sebe postarat.
Nejspíš se někde baví. Musíme…
Kašli na to, vyřeším si to sám.
Měli bychom zůstat na jednom místě, co když půjde kolem?
Co Viktor?
Spí.
Je vyčerpaný.
Děkuju, že jsi nám umožnila to dotáhnout do konce.
Je to můj bratr.
Udělám pro něj cokoli.
Co se stane se mnou?
Ty půjdeš domů.
My po tobě uklidíme.
S Vrabci.
Jo.
To nic. Vím, proč mě nemáš ráda.
- Nelíbí se mi, co s ním děláš… - Je to kvůli tomu, co jsem vám udělal.
A to je přesně co?
Já…
Myslel jsem, že vám to Viktor řekl.
O matkách.
To jsi byl ty.
- Umřely kvůli tobě. - Byla to nehoda.
- Nechtěl jsem. - Kvůli tobě je Claire mrtvá.
- Nezvládl jsem svou moc. - Kvůli tobě končí svět.
Nedokázal jsem se zastavit.
Viktor to věděl.
Omlouvám se.
Nechtěl jsem…
Omluva stačí při rozlití mlíka,
ne při vymazání něčího dítěte!
Co uděláš?
Stane!
Lilo! Pojď sem.
Našel jsi ho?
Nemůžu se dostat ven. Dveře mě nenechají.
Tady jsem jedla naposledy.
Máš soustředěnost akvarijní rybičky.
- Kam jdeš? - Pro pomoc s hledáním Stana.
Hej! Ne!
- Diego? - Slyším to.
- Musíme odsud vypadnout. - Bez Stana ne.
Poběž!
Běž!
Musíme zmizet!
No tak!
Běž!
- To je hodně krve. - To nic.
Zaber!
Stanley?
- To si děláš srandu. - Kde jsi byl?
Co? To si ani nemůžu zajít na tříšť a sušený maso?
Do prdele.
PROBLÉMEM JE ZLOČIN ŘEŠENÍM JSME MY
Máte, co jste chtěli.
Vyřešeno.
Překlad titulků: Zuzana Matějková